Efter Festivallen kommer Sygdommen? Er det sådan man siger? Da jeg kørte hjem fra Festival i Søndags, følte jeg mig skidt, It manden mente det var tømmermænd og druk der var ved at komme ud af kroppen men jeg har virkelig ikke drukket særlig meget – den aften jeg drak mest var Fredag. Der fik jeg 6 øl.
Ellers har jeg ligget på én til to øl om dagen, jeg skulle jo arbejde og det ligger dybt forankeret mig som tidligere bartender at man IKKE drikker når man arbejder – fulde bartendere kan feks. ikke åbne en nødudgang – ikke at jeg har været i en situation hvor jeg har været for fuld til noget (ikke at jeg kan huske….ha ha!) men jeg er jo et sikkerhedsmenneske (6’er i Ennagrammet) og jeg kunne aldrig drømme om, bevist at sætte mig selv og andre i en farlig situation.
I og med at jeg var alene på Festival, må jeg også være alene om at passe på mig selv – så ingen vild druk.
Det meste af festivallen var jeg sammen med min Far’s ven’s datter – hun er super sød og et af de få få mennesker jeg har mødt som er mindre end mig selv, dét i sig selv er en præstation!
Vi blev kun væk fra hinanden to gange, en gang under Kim Larsen og en gang under Tiesto. Hun har rigtig mange drengevenner og jeg kan se at hun på mange måder er som jeg, en drengepige der er sjov, feminin og som drengene syntes er sød – men det virker som om hun gør noget anderledes end jeg, for ingen af hendes drengevenner har nogensinde prøvet at komme i seng med hende (ifølge hende selv) og jeg har det lige modsat, jeg har ikke én eneste drengeven som ikke på ét eller andet tidspunkt har forsøgt at komme i seng med mig….. ALLE har sendt mig kort, breve, lagt direkte an på mig, prøvet at drikke mig fuld osv.
Anyway, i dag har jeg jo ingen drengevenner tilbage, min Radioven hører jeg ikke fra mere, da jeg læste til Guldsmed havde jeg også en god drengeven, han er også long gone efter at han fik en kæreste og sådan kunne jeg blive ved – drengevenner er fantastiske at have men OMG hvor er de svære at forstå.
Det er egentligt sjovt, på Festivallen sagde rigtig mange (som i mere end 10 forskellige personer) at jeg mindede utrolig meget om hende pigens Mor – altså, min Far’s vens’ datters Mor – som er død. Hende pigen jeg gik med på festivallen og som fik mig ind som frivillig, hendes Mor er død for flere år siden og alle syntes åbenbart at jeg både i udseende og i væremåde minder utrolig meget om hende – de sagde alle sammen at jeg var så utrolig smilende, glad, ligetil og smuk – det var faktisk lige præcist dé ord de brugte om mig.
Og det er faktisk hvad jeg er – ja naturligvis har jeg dage hvor jeg ser verden på vrangen og hvor jeg tænker at det ville være nemmere at tage en enkeltbillet til Nangijala (Ny film om Brdr. Løvehjerte er på vej, budgettet er på mere end 290 mio kr og bliver dermed den største filmatisering i Skandinavien, nogensinde) men uagtede af hvad andre mener og siger, så tror jeg fuld ud på at ALLE mennesker har sådanne dage – forskellen ligger bare i hvor mange vi har, hvordan vi takler dem og hvordan vi kommer videre derfra. Og helt klart, jeg er blevet SÅ MEGET mere cool og stærk i min måde at håndtere de dage – faktisk så stærk og cool at jeg er helt stolt af mig selv! It must be an age thing!
I går kørte jeg i bil – selv om jeg burde ligge i min seng og prøve at komme mig over at jeg har det så mega dårligt, feber og snot over det hele, tror jeg har frosset lidt for meget på festivallen men der var jo også nogen som pissede i mit telt (!!) og min sovepose var ikke så varm som jeg havde købt den til at være – men anyway, jeg er syg men jeg har også en gæst som tjekker ind på Fredag og en på Søndag om en uge, så jeg har faktisk travlt og en hel lejlighed der skal møbleres.
Men mens jeg kørte bil, så kom jeg til at tænke på noget som for mig, er uvant at tænke på. Jeg kom til at tænke på hvor godt et menneske jeg egentlig er – ja jeg lyder måske selvfed men nu er det jo min blog, så jeg må skrive nøjagtig hvad jeg vil.
Så det slog mig hvor godt et menneske jeg egentlig er, hvor meget godt jeg egentlig gør for andre mennesker – jeg kunne slet ikke, på HELE min køretur komme i tanke om én eneste person som jeg har villet gøre onde ting ved, siden min Gudfar er død – og selv ham, havde jeg ofte ondt af og ønskede at hjælpe!!
Jeg taler virkelig så mega mega sjældent dårligt om andre mennesker at jeg faktisk ikke kan komme i tanke om hvornår jeg sidst har gjort det og hvem det var jeg sidst gjorde det omkring. Jeg behandler alle mennesker med respekt – også selv om de måske ikke nødvendigvis fortjener det, for jeg tænker altid inden i “Be Kind – everyone you meet is fighting a battle you know nothing about – so be kind, always”
Og det er jo sådan det er, her i livet. Man møder mennesker hver evig eneste dag, ligesom når jeg bruger min Happn dating app, der kan jeg se mennesker jeg går forbi på gaden – jeg kan se dem hver evig eneste dag og hver og en af dem kæmper med noget, som ingen ved og alene af den grund skal man huske at smile til fremmede mennesker på gaden og være sød, bare være sød fordi. Og dét er jeg.
Jeg er god, sød, sjov, ærlig og hårdtarbejdende – desværre er der ikke så mange mennesker som ser netop dét når de ser på mig. Det er noget jeg vil forsøge at arbejde på at løse – for jeg forstår ikke hvorfor det er sådan, altså hvorfor folk ikke ser at jeg er et godt og sødt og varmt og dejligt menneske….??
Det er snart tid til at It manden skal til Spanien til fest hos en af vores fælles venner, eller en af vores fælles EX venner (hader ordet EX!!) men det er jo et faktum at de ikke kan lide mig – på trods af at vi i fællesskab, it manden og jeg sendte et sødt brev til dem og fortalte om vores beslutning om at gå fra hinanden.
Det er mærkeligt at de mennesker ikke bryder sig om mig, hvis jeg nu var en dum ko og hvis jeg nu ikke kunne lide It manden, ville jeg så lade ham og en ven bo i MIN lejlighed GRATIS midt i højsæsonen??? Most likely NOT!
Men det ser de ikke, de ser bare at jeg er gået fra It manden, de ser ikke at der uagtet af ALT, er to mennesker bag et forhold og It manden gjorde måske det bedste han kunne på daværende tidspunkt, men han gjorde det meste af det indadtil og som alle andre, så kan jeg ikke læse tanker.
Jeg er ikke vred på It manden, jeg er bare skuffet over at det ikke gik som jeg havde håbet, drømt om og knoklet for – men nogle gange må man give slip på ting for at kunne forsætte og sådan var det med mig og It manden, hvis jeg skulle være lykkelige igen, skulle jeg ud af dét forhold og dét kom jeg og nu har jeg det betragtelig bedre.
Jeg tænker stadig på børn og parforhold og kærlighed og drømmer om at blive forkælet med kærtegn og fysisk anerkendelse, naturligvis gør jeg det – men det er ikke et must i mit liv. Nogle mennesker går gennem livet alene og jeg er ret overbevist om at det er mit lod. Hvad jeg så ellers skal lave, ja dét er så det jeg er ved at finde ud af nu og jeg er ret godt på vej.
Jeg skal have mit arbejdsmæssige liv op at stå, når det er det, kan jeg bedre dyrke mit sociale liv med oprejst pande og når jeg har styr på det, får jeg mere overskud til at tage vare på mig selv og tabe mig og deraf føle mig mere attraktiv og deraf igen blive mere seksuel aktiv – mere? Ha Ha hvad med at skrive BLIVE seksuel aktiv? For jeg er jo total NOT aktiv.
Men det hele er en cirkel som hænger sammen og jeg skal nok få styr på det, jeg er allerede godt på vej. Om få dage starter jeg på mit lille kontorfællesskab for iværksættere hvor jeg må sidde i 18 måneder – det er den tid de menner det tager for at finde ud af om ens ide kan blive til virkelighed eller ej – jeg ved den kan blive til virkelighed. I got no doubt in my mind what so ever.
På Festivallen mødte jeg jo Norman, han var ikke særlig sød ved mig – han var heller ikke ond selv om han virkede ondskabsfuld – det er svært at forklare men jeg ser live i farver og mennesker i farver, Gul er bedst, det er sådan happy go lucky farver, glæde, godhed, håb osv. It manden var gul da jeg mødte ham, så blev han blå grå og nu er han sådan lidt gulgrå agtig. Norman har altid været gul – han har også været sort men udadtil har han altid været gul men han virkede bare så mørk og fjendsk og ubehagelig da jeg mødte ham.
Han kunne jo i teorien bare ha ladet være med at hilse på mig, så tror jeg ikke jeg havde set ham, jeg stod og kikkede efter min Far’s vens’ datter og han var slet ikke i mine tanker. Der var nok 20.000 mennesker og en masen og skubben uden lige, vi ville aldrig have mødtes hvis han ikke havde sagt hej.
Han er jo en rimelig stor mand, så jeg fulgte bagefter dem op til den Vodka bar hvor jeg kom fra, hvor jeg havde fået en sms om at de andre stod og så fik jeg en sms om at de stod ved popcorn maskinen og så ved et rødekors skilt osv. Bagefter viste det sig at netop de 3 punkter var der 2 af i hver ende af pladsen og logisk nok, stod vi i hver ende af pladsen og kunne derfor ikke hinanden.
Norman kunne havde sagt “Hej Deirdre-Ann – hvordan går det? Dejligt at se dig, tillykke med din bog! Er du okay med at være single? Hvordan går det med din udlejningslejlighed? Har du fået malet dine stole? Hvad skostørrelse bruger du?” Bla Bla Bla….. han kunne havde sagt tusind ting bare for at virke venlig og være venlig – jeg forsøgt den anden vej at være høflig men dét røg til jorden med et brag – og så slog det mig, at Norman faktisk ikke er typen der går en ekstra mil for at være venlig mod andre mennesker. Han er enten eller. Nøgtern måske.
Men det er også okay, det er bare for mig en uvant måde at være på. Så det var helt en lettelse da han gik, for jeg vidste simpelthen ikke hvad jeg skulle sige eller gøre – uanset hvad jeg havde sagt eller gjort af venlige søde betænksomme ting, så ville det helt sikkert blive opfattet som noget andet med ham som modtager.
Og sådan er det i livet, jeg kan sende alt muligt godt ud i universet men jeg kan ikke selv bestemme hvordan det skal modtages eller hvordan det bliver modtaget hos dem mine tanker og ord lander hos – hvis jeg kunne dét ville alle mennesker jo kunne lide mig inkl. min Gudfar, Kattedamen, Norman og alle de andre som ikke kan lide mig.
Men det er okay at det ikke er sådan – jeg besluttede mig hurtigt for at ud af ALLE DE HUNDREDE MENNESKER jeg mødte på festivallen, så var det kun Norman der virkede kold, afvisende og negativ omkring mig! Er det ikke utroligt? ALLE andre var så søde, glade og jublende vilde med at tale med mig, tage mig med rundt på pladsen, hænge ud med mig, præsentere mig, grine med mig, drikke med mig, spise med mig osv. ALLE andre!!
Så det tog mig heldigvis kun få sekunder at beslutte mig for at hans opførsel og væremåde ikke skulle påvirke min festival eller min tid på festivallen og selv om jeg et par gange måtte minde min hjerne om ikke at tænke mere på det, så lykkes det faktisk ret godt.
Samtidig gik jeg ind og slettede hans mobilnummer fra min telefon og så slettede jeg ham fra min skype – hvor jeg også kunne se hans mobil nummer. Der er ingen grund til at have nummeret på en person, som alligevel aldrig ringer til mig og når jeg ringer til ham, så kommer der det samme ud af det som hvis jeg ikke havde ringet. Ingenting.
Men det var et nemt og clean cut og jeg havde en fantastisk festival og håber så inderligt at hende jeg var stand ind for i år, heller ikke kommer næste år – hvis hun ikke gør det, så er pladsen min indtil jeg ikke selv gider ha den mere, dét ville være skønt! Alternativt var der et kaffefirma som havde flere stande derinde, de manglede også og slog det op på sådan en fælles side som formanden kunne se – så der skal nok komme noget til næste år, I’m sure.
Jeg gik som fortalt desværre ikke videre i iværksætter konkurrencen – mega ærgerligt og jeg gad godt vide hvorfor, så jeg har skrevet til en dame man kunne skrive til, for at få en uddybende forklaring, hun har dog ikke svaret endnu.
Det som er mest ærgerligt er at de i år har valgt at have 4 finalister frem for 3 og selv med udvidet finalister kom jeg ikke i betragtning – træls – ikke sådan ked af det øv øv men bare træls, lidt ligesom når man slår sig og brækker en negl, træls men jeg overlever. Den ene af finalisterne har total kopieret et andet firmas koncept og dét fatter jeg ikke, hvordan kan man være iværksætter når man stjæler andre etableret firmaers idé? Det er måske bare mig men dét syntes jeg ikke er logisk.
Samtidig er jeg blevet inviteret til receptionen i København omkring denne event, jeg kan ikke helt finde ud af om jeg skal tage med – har lyst på den ene side men det som afholder mig er ikke Norman men det faktum at det koster mange penge at kører derover. Jeg skal godt nok til København om torsdagen alligevel, fordi jeg har meldt mig til et gratis kursus så jeg skal derover men der er jo forskel rent økonomisk på om jeg tager derover om tirsdagen til torsdag eller bare torsdag og så hjem – tænker lige.
Oven i det er jeg inviteret til min Journalistvenindes baby’s navngivningsfest nu på Lørdag i København men jeg er sådan lidt, jeg kan ikke bare tage derover lørdag og tirsdag og torsdag…..sygt mange penge men OMG hvor gad jeg godt alle tre ting! Tænke Tænke…
Fik jeg sagt at jeg er mega skidttilpas? Jeg har det virkelig dårligt og har feber og er så snottet at jeg næsten ikke kan trække vejret – møg at jeg fik ødelagt mit telt på festivallen og endte med at fryse endnu mere om natten 🙁 Overvejet at tage ned til min Far’s venindes datter og sove men der sov en fyr som blev ved med at spørge om han måtte se mit telt, han var mega fræk at se på men han var så ung – jeg var over 11 år ældre end ham og da han så kaldte mig en Cougar – altså en dame som går efter yngre mænd, så slukkede det lidt min tissekone faktisk! Men fræk var han – og irriterende.
![L.O.C og en masse mennesker men her stod jeg på behørig afstand så jeg ikke blev væk eller jokket på!](https://deirdreannroberts.files.wordpress.com/2015/08/img_5205.jpg?w=300&resize=300%2C225)
L.O.C og en masse mennesker men her stod jeg på behørig afstand så jeg ikke blev væk eller jokket på!
![Desværre var der kun ét luksus lokum og jeg kom aldrig derind fordi køen altid var så stor og jeg ikke kan holde mig når jeg SKAL!](https://deirdreannroberts.files.wordpress.com/2015/08/img_5217.jpg?w=225&resize=225%2C300)
Desværre var der kun ét luksus lokum og jeg kom aldrig derind fordi køen altid var så stor og jeg ikke kan holde mig når jeg SKAL!
![Her fik jeg så dø-mave midt på festivallen! OMG hvor jeg fik dårlig mave og OMG hvor jeg vaskede mig mås næste dag, eller specielt mine lår! yiiiiiiikkkk](https://deirdreannroberts.files.wordpress.com/2015/08/img_5218.jpg?w=225&resize=225%2C300)
Her fik jeg så dø-mave midt på festivallen! OMG hvor jeg fik dårlig mave og OMG hvor jeg vaskede mig mås næste dag, eller specielt mine lår! yiiiiiiikkkk
![Slidte trætte ben - den ene dag gik jeg 15 km, hvilket taget mine caminoer i betragtning er peanuts men jeg går jo slet ikke så meget til daglig, så jeg var færdig!](https://deirdreannroberts.files.wordpress.com/2015/08/img_5251.jpg?w=225&resize=225%2C300)
Slidte trætte ben – den ene dag gik jeg 15 km, hvilket taget mine caminoer i betragtning er peanuts men jeg går jo slet ikke så meget til daglig, så jeg var færdig!
![Jeg blev endda inviteret med hjem i folks private haver og hjem - SÅ MEGET kunne de lide mig, er det ikke syret? Det var som at gå fra at være Pesten alle frygter til at være hende alle gerne vil...](https://deirdreannroberts.files.wordpress.com/2015/08/img_5261.jpg?w=225&resize=225%2C300)
Jeg blev endda inviteret med hjem i folks private haver og hjem – SÅ MEGET kunne de lide mig, er det ikke syret? Det var som at gå fra at være Pesten alle frygter til at være hende alle gerne vil…
![Pandekage med noget som blev solgt som vanilje men smagte som sur cremfraice og så varme bær - det sidste var mums.](https://deirdreannroberts.files.wordpress.com/2015/08/img_5248.jpg?w=225&resize=225%2C300)
Pandekage med noget som blev solgt som vanilje men smagte som sur cremfraice og så varme bær – det sidste var mums.
Nå men da jeg kom tilbage til virkeligheden fra min Festivals tur som også var min sommerferie og eller HELE min ferie for jeg skal ikke på mere ferie i år – så tømte jeg postkassen i min lejlighed og Guess what….. der lå ikke én men hele 3 anonyme anmeldelser fra SKAT om at jeg ikke betaler skat – eller det er sådan fat at der jo har været nogle artikler omkring mig og i den forbindelse har tre forskellige individer eller den samme person med et kedeligt liv – anmeldt mig til skat for beskyldninger om at jeg ikke betaler skat, syret ik?
Specielt fordi jeg har haft en mega lang dialog med skat omkring min Gård og ødelæggelserne og om hvordan jeg får mit fradrag brugt, så med et fradrag på mere end 1,1 mio, hvorfor skulle jeg så vælge IKKE at betale skat?
Jeg sendte naturligvis brevene til min Revisor som ringede mig op mens han lo, han sagde at dét skulle vi ikke bekymre os om, han havde ingen andre kunder der havde så sirlig orden i sine ting som jeg – og dét blev jeg glad for at hører. For jeg havde godt nok forvented at sådanne anmeldelser ville komme så det var også lidt en lettelse da de kom, men det var også mærkeligt for det ville jo være dejligt hvis jeg havde taget fejl – hvis det nu var It manden og min Revisor som havde ret og jeg som var negativ og sortseeren…..
Men bort set fra dét, jeg har så mega meget styr på mine ting at jeg faktisk ville være stolt af at vise mine excel ark frem til en medarbejder fra Skat – for mere styr på tingene kan kun ganske få mennesker ha!
Og nu skal jeg sove – i morgen skal jeg til hals læge, ikke pga. mit snot men på en henvisning. Jeg ved ikke om jeg har nævnt det men siden Marts/April har jeg haft ondt i munden, i tænderne og i gummerne og det fik min gl. læge til at sende mig til tandlæge hvor jeg fik en bideskinne til 3500 kr – det hjalp ikke, så jeg skiftede læge og fik en ny som tog en masse prøver på mig og da jeg så kom ugen efter var hun nærmest ligeglad med alting og havde end ikke set resultaterne igennem da jeg kom……mega latterligt at være SÅ ligeglad med sit job og dermed med sine patienter!!! Jeg fortrød allerede at jeg havde skiftet til hende da jeg var derinde.
Jeg fik dog vristet en henvisning ud af hende, da hun sagde at jeg bare skulle lærer at leve med at ha ondt i munden – hvad er det for noget at sige?? Hun mindede mig i et flash sekundt om en læge (kvinde!) som jeg havde mens jeg boede på Gården. Jeg gik engang da alting var sortest ned til hende og bad om hjælp. Hun ville at jeg skulle fortælle om hvordan jeg havde det, hvordan min Gudfar var, så jeg fortalte – ALT for første gang nogensinde – og så sagde hun bagefter: Og alt det du fortæller kan jo også bare være små blå mænd – og så sendte hun mig hjem med nogle sovepiller som hed Remeron eller sådan noget, som er noget man også giver til kræft patienter (Fandt jeg ud af senere) Hun sagde jeg skulle tage en med det samme når jeg hentede dem, det gjorde jeg – men hvad hun ikke fortalte var at man falder akut i søvn og jeg skulle jo kører hjem – jeg var ved at kører galt flere gange på den tur hjem og bagefter sov jeg i 19 timer i streg – jeg har ALDRIG fået så forfærdelig en medicin før og jeg tog aldrig ned til hende som læge igen i alle de år jeg boede på Gården. Så hellere være syg – jeg har aldrig tilgivet hende for hendes ord om at dét jeg havde samlet så meget mod til at fortælle, min hjertesorg, mit nødråb – blot blev fejet væk med at det jo KUNNE være en historie om små blå mænd……
Hvis hun en dag ligger og gakker et sted, så håber jeg at nogen er friske nok til at sige: Arghhh faker du den ikke lidt nu søde??
Karma is a bitch!
Hvad har DU på hjertet?